Александър Блок
Привечер изплува пак тихото слънце…

Превод от руски: Петър Велчев, 1992

chitanka.info

Привечер изплува пак тихото слънце,

и вятърът от комините дим понесе.

Хубаво е да се облегна на рамката на вратата,

след моето снощно пиянство.

Много неща отминаха

и много ще има още,

но никога сърцето няма да спре да се радва

с тихата радост —

за това, че вие ще дойдете,

ще седнете на стария диван,

и ще промълвите прости думи —

под тихото вечерно слънце,

след моето снощно пиянство.

Аз обичам вашето изящно име,

и ръцете ви, и раменете,

и черната кърпа.

1906

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.